Вісник природознавства. – 1928. – № 2 (лютий) - б/а (Харків : Харківське наукове товариство. Держдрукарня «Харків-Друк», 1928)
Повені на Підкарпатті XII—XVIII в. Давні наші літописи є доволі скупі на звістки про повені. Нашу увагу звернено тут тільки на повені, що були в Галичині, на Підкарпатті. Привід до цього дає нам остання катастрофальна повінь карпатських рік в серпні минулого 1927 року. Перша літописна записка, що відноситься до Галичини, а саме до Дністра під Галичем, є з 1164 р. „Того ж року була повінь („поводь") велика в Галичі; божим допустом, як умножився дощ, несподівано, в один день і в ніч пішла вода з Дністра велика на болоння і дійшла аж до Викового болота і потопила людей більше як 300, що були пішли з сіллю з Удеча; і багато людей здіймали з дерев і вози, що їх вода позакидала, а богато инших потонуло; і було у них збіжжя сильно дороге на ту зиму". (Іпат. під 6672). Літопис на жаль не подає, в якому місяці була ця Дністрова повінь; із згадки про дорожнечу на хліб виходило б, що повінь не дала зібрати збіжжя, отже була десь літом чи в осени. (Іван Крипякевич)
Про назви „Асканія Нова" та „Чаплі". Державний заповідник „Асканія-Нова", широко відомий не лише в СРСР, а й за кордоном, одержав свою назву ще в 1832 р. від свого першого власника герцога Ангальт-Кетенського Фердинанда, що заснував на півдні тодішньої Росії Ангальтську колонію. Герцог Фердинанд володів на своїй батьківщині величезним маєтком, що звався — „Асканія", маючи навіть титул „графа Асканії". Позбавившись своєї прадідної Асканії, герцог своїм новим володінням у степах Таврії дав назву—„Асканія-Нова". Минав час. Асканія-Нова перейшла до родини Фальц-Фейнів, нині стала державним заповідником, а назва—„Асканія-Нова" збереглася. Але „Асканія-Нова" має ще й суто - українську назву —„Чаплі", що поволі витискує герцогську і фальц-фейнівську „Асканію". Відкіля взялася ця назва і що вона означає? В словниках української мови є слова —„чаплія" (рос.— сковородник, хватка) та „чапліїлно" (рос.—рукоятка к сковороднику). В словнику Даля є слова —„чапела"—(сковорода) і „чапля" (сковородник). Дві останні назви Даль приводить, як місцеві (очевидно, українські назви). Нарешті, в статті В. П. Семенова-Тян-Шанського—„О географическом содержании топографических карт" (Журн. „Краеведение", 1927 р., № 1) читаємо: „Мелкие, круглые, плоские на дне выдолбины на равнинах известны под именем „блюдцев", иначе „подов", „падов" или „чапель". Термін „чапля", без сумніву український, В. П. Семенов-Тян-Шанський ототожнює з російськими термінами „блюдце", „поды", „пады". На підставі сказанного для географічного російського терміну „блюдце степное", „пады", „поды" слід узаконити відповідний український термін — „чапля", „чапела" з місцевим синонімом — „озерявина" (на Полтавщині), цілком відкинувши такі терміни, як „пади", „поди" (як російські), та „мисочка степова", „тарілочка степова", „блюдце степове" (як штучні). Разом з тим назву державного заповідника „Чаплі", слід вважати за суто-українську стару назву географічного походження. „Чаплі" — це степова рівнина з великою кількістю чапель. „Чаплі"—це назва певного географічного краєвиду. Відповідно — „піски", „ліси", „озера" і т. и. для означення теж певних краєвидів. (Проф. К. Дубняк).
Keywords: Research Subject Categories::HUMANITIES and RELIGION::History and philosophy subjects::History subjects::History of science; Research Subject Categories::NATURAL SCIENCES; Kharkiv magazine; Харків; Ukraine; History of Ukraine; Україна; природознавство; Природнича секція Харківського наукового товариства; Харківське наукове товариство; природничі науково-дослідчі установи; популяризація природничого знання; Махов Григорій, професор; Територіальні дослідження грунтів на Україні за період 1887–1927 рр. та їх найближчі перспективи; Рудницький Степан, професор; Вигаслі вулкани українського Закарпаття; Устінов Олександер; Екологічне й кількісне вивчення наземної фауни; Бризгалін Георгій; Про охорону альпійських рослин у Західній Європі; Шершевицький Борис; Водянорозчинні вітаміни та поверхнеактивні творива; Повені на Підкарпатті XII–XVIII в.; Крипякевич Іван; Про назви «Асканія Нова» та «Чапля»; Дубняк К., професор; Звідки пішла назва «Медобори»?; Рудницький Степан, професор; Тарнані Іван, професор; Бехтерів Володимир Михайлович, смерть; Осадча Н.; Шарлемань М.; Процакевич М.; „Асканія Нова"; „Чаплі"; «Медобори»